Stefan sa stal dočasným reverzným upírom. Čo sa deje s jeho citmi?
Nesmrteľná Eunica poúča Ericca v potoku.
Pre čitateľov od 15 rokov.
10.12.2012 (17:00) • Ivetki • Povídky » Na pokračování » Ostatní FanFiction • komentováno 2× • zobrazeno 1161×
Všetky postavy poviedky s krátkou charakteristikou sú
v Zhrnutí od Ivetki.
„Stefan, už je to lepšie? Nevoľnosť ustúpila?“ Ericc sa nakláňa nad Stefana, ten leží na zemi. Rozhodol sa byť dočasným reverzným upírom, Stella mu poskytla veľa svojej krvi, až sa Stefanovi urobilo nevoľno.
„Poď, pomôžem ti do postele,“ Ericc dvíha Stefana, vlečie ho hore.
Stella vyhľadala pohľadom Elenu, naznačila jej aby sa obe pobrali von. Baby spolu kráčajú, mlčia.
„Som znepokojená Stefanom, jeho stav sa mi nepáči. Bol ťažko popálený pekelným ohňom, dostal kopec krvi, energie od delfína Filipa aj anjela Iustusa a napriek tomu je stále výrazne slabý. Uzdravuje sa pomalšie... ale zasa bol zranený pekelným ohňom... možno preto?“ Stella krúti hlavou.
„Ďakujem ti Stella, za pomoc a krv. Dúfam len, že to bude pravda a Stefan nepocíti túžbu samčeka. Vieš... ja by som... nie,“ Elena sa usmieva, hanbí sa.
„Viem, neboj... ešte veľmi dlho ti dá pokoj.“
„Tak mi pribudol ďalší stravník na chlorofylové poháre. Budem ich musieť začať vyrábať vo veľkom. Fajn, Stefan už aspoň nemusí lietať po lese a loviť.“ Elena sa zavesila do Stelly a obe sa stratili v stromoradí.
* * *
Reverzný upír Ericc pomohol Stefanovi do postele, postaral sa o jeho pohodlie. Cestou späť stretol nesmrteľnú Eunicu na chodbe.
„Ako fešák?“ Eunica ďobla do Ericca prstom. Ericc sa zarazil: „Prečo krásavica?“
„Máš chvíľku času pre opustenú dušu?“ Eunica sa krúti v bokoch, žmurká očkom.
„Čo by si rada?“ Ericc sa usmieva, no netuší kam mieri Nica.
„Dáme si prechádzku lesom?“ Eunica nečaká na odpoveď, sama schádza schodmi, hádže očkom po Ericcovi. Upír pokrčil plece a pripojil sa.
„Kam to bude?“
„To je jedno... poď preč,“ Nica ho ťahá za rukáv a rázne pridá do kroku.
Les postupne tmavne, noc preberá vládu. Svižne sa presúvajú, Ericc sa zarazí, sonduje Silou a našiel negatívnu energiu v popredí lesa. Ticho Eunice podsúva, čo cíti. Ona prikyvuje, naznačí hlavou smer prieskumu. Zakrádajú sa ticho, zisťujú dvoch obyčajných upírov, ktorí sú tu zjavne noví. Netrvá dlho a stoja všetci štyria zoči-voči.
„Nové tváre?“ Eunica si rýpne.
„Staré tváre?“ cudzí upír si verí, je mladý ešte nemá dosť skúseností a je aj drzí. Vyzýva Ericca k boju. Reverzný sa nerád bije, no keď sa inak nedá... prudko vyrazil, kopol prišelca do brucha. Druhý nový sa len díva, skočí k druhovi, pomáha mu na nohy.
„Fajn, tak ste sa pobavili a teraz zmiznite!“ kričí Ericc.
„Nie, neposielaj ich preč... ešte sa hrajme!“ Eunica drzo provokuje.
„Ok, krásavica! Chceš dostať nakladačku? Prosím!“ Už raz nakopnutý upír ostro vyrazil po Eunice, tá sa len mierne uhla, no nastavila ruku, vrazila ju pod hrudný kôš upíra a vytrhla mu srdce. Telo bez života padlo na zem, Nica drží srdce, nerozhodne ho ponúka jeho druhovi: „Máš záujem o kus tvojho bývalého priateľa?“
Mladý upír sa dáva na útek, lenže Eunica je starodávny žoldnier Matky Prírody, lovec obyčajných upírov a tak sa vrhne za ním, za pár chvíľ ho predbehne, zastaví tesne pred ním. Ericc sa ani nenamáha pomáhať jej. Eunica je nesmierne silná, čerpá silu od Matky Prírody. Stačí jej drobný výpad, druhý upír tiež stráca srdce.
„Prosím ťa Ericc, môžeš sa ich zbaviť? Dík,“ Nica zahodí zvyšky upíra.
„Počkám ťa pri potoku.“ Ericc kývne a zasa mu pripadla práca hrobára. Zahladí stopy, hľadá Nicu. Dievčina si umyla krvavé ruky, vystrela sa pri vode a relaxuje.
„Teda, kým si sa zbavil dvoch tiel nastala úplná tma. Čo ťa zdržalo?“ Nica si robí posmech z reverzného upíra.
„Si protiva, trúsiš za sebou telá... hej, Nica, toto je ten potok, kde si bola dvakrát s Damonom?“
„Hmm.“
„Chudák, sťažoval sa mi, že tu skoro vypustil dušu pri milovaní s tebou,“ Ericc sa chechce a je presvedčený, že jemu by sa to nemohlo stať. Eunica si telepaticky číta v Ericcovej hlave, no a táto namyslenosť sa jej nepáči.
„Prečo sa smeješ? Chceš si to vyskúšať?“ Nica je priama. Ericc sa zarazil, uvedomil si, že si nekryje myšlienky a netuší koľko si Eunica stihla prečítať.
„Ou... to je ponuka?“ Neisto znie otázka chlapa.
„Ponuka? Akože sa ti ponúkam?“
„Ponuka... akože či... no...“ Ericc sa zamotal.
„Nekokci a odpovedaj,“ Eunica sa začína baviť. Ericc je na tomto svete už stovky rokov a nechá sa takto hlúpo zaskočiť.
„Chcem...“ Tíško znie Ericc. Eunica teda vstáva, nájde reverzného pri vode, chopí sa rozopínať gombíky, postupne zbaví zvrškov oboch.
„Aká je voda Ericc? Ak je studená mám problém.“ Ericc skočil do vody, stojí po prsia v silnejšom prúde letnej vody.
„Nie je studená, príjemne chladí... daj ruku, skoč,“ Ericc pomáha Nice.
Jedným skokom je pri ňom, letná voda ju aj tak mierne šokuje. Prúd berie Ericcovi Eunicu, načiahne sa rýchlo po nej, bojuje s prúdom o jej telo. Ericc vyhráva, pevne drží poddajné telo nesmrteľnej, tisne si ju k sebe a čaká.
„Máš návrhy, sny či predstavy?“ Eunica sa snaží čítať myšlienky, ale Ericc sa už poučil, skrýva si myseľ.
„Nie... prispôsobím sa ti...“ Ericc tíško šepká, hľadá v tme pery milenky. Ľahúčko sa dotýka, venuje jej letmé bozky, jednou rukou pevne drží telo, aby mu neodplávala, druhou hladí príjemné krivky bokov a pŕs. Eunica sa rozhoduje ako potrestať jeho pôvodnú namyslenosť, asi bude najlepšie predviesť mu to isté, čo zažil Damon, aby sa mu už viac nesmial. Ok, rozhodnuté. Nesmrteľná odpovedá na bozky, priloží mu jednu ruku na hruď a začne pomaly vlievať vzrušenie do Ericca. Jeho telom prechádzajú prvé vlny túžby, sú príjemné, Ericc sa poddáva, pridáva na intenzite bozkov, páči sa mu táto hra.
„Si vzrušujúca... krásna... ďakujem za ponuku...“ Ericc šepká milenke do pier.
„Som rada... tak sa drž Ericc, jazda začína...“ Eunica mu priložila druhú ruku na bok a klesá s ňou nižšie, hľadá Ericcovu pýchu. Krátko sa zastaví, prsty má hravé, jemné, no neústupné, objavujú, maznajú sa. Ericc sa prehol narastajúcou túžbou, tíško stoná. Milenka presne číta reč jeho tela, presunula ruku na jeho bok. A teraz sa teš chlapče – postupne pridáva ďalšie vlny roztúženia, obe ruky vprávajú silné podnety, upírom začína zmietať živočíšna túžba, chce sa spojiť s Eunicou.
„Bože Nica... pripravíš ma o rozum... prosím...“
Ericc je bičovaný rozrušením, silno si tisne Eunicu k sebe, bozkáva jej krk vracia sa k perám, mocne túži po spojení s nesmrteľnou: „Prosím...Nica... dovoľ mi...“ Eunica ho nenechala dopovedať, sama ho bozkáva, ešte stále mu vlieva narastajúcu túžbu, necháva ho trpieť, aby vedel ako sa cítil Damon a viac sa priateľovi nesmial. Reverzný sa trasie, jeho vybičovaná túžba sa už blíži k hranici bolesti, drví telo milenky v objatí, stoná a prosí o milosť.
Nica sa napokon zmiluje, prestáva vlievať nové vlny do nadržaného tela, otvára mu cestu k vykúpeniu. Ericc sa okamžite chopil aktivity, prudko vniká dnu, Eunicu miluje nenásytne, živočíšne, prudké pohyby bokov neberú konca.
„Prosím Ericc, pomalšie...“ Eunica šepká milencovi do uška, hlas sa jej smeje, je si plne vedomá, že Ericc je tak vybičovaný do krajnosti, že nedokáže vyhovieť prianiu milenky.
„Nica... pomalšie sa nedá... mučíš ma... nevydržím to...“ Ericcove telo sa prehýba slasťou, prekypuje vzrušením, nepamätá sa, že by niečo podobné zažil.
„Páči sa ti robiť mi samčeka?“ Nica provokuje Ericca, vrtí sa mu v náručí, šeptom podnecuje vášeň. Reverzný si už uvedomil, že Nica si predtým prečítala v jeho hlave vlastnú pyšnú poznámku, že jemu by sa to nemohlo stať. Dostal plne za vyučenú.
„Áno, páči, ale som na pokraji fyzického zlyhania... Nica... prosím už dosť...“ Napokon prosí o ukončenie, nevydrží toto tempo, príde o telo, príde o rozum.
Eunica je odmenená jeho pokáním a tak povoľuje, Ericc naposledy zovrie jej telo v náručí, vzdychá blahom, rozvlní boky naplno, vystúpi na vrchol a potom len cesta nadol... telo sa trasie vyčerpaním, slabá bolesť sa hlási, dych je zrýchlený, tep sa blázni. Ericc si siahol na dno vlastných síl.
„Ok, dostal som čo mi patrí. Nemal som sa chvastať...“ Uznáva porážku reverzný.
„Som rada, že si to pochopil. Počkaj ešte, vzala som ti zbytočne veľa energie, časť ti vrátim,“ Eunica drapla Ericca za hlavu, ten chcel protestovať zo strachu, že zasa príde niečo bolestivé. Lenže Eunica mu už vlieva samostatnú silu do svalov, energiu čerpá z Matky Prírody. Silu posiela pravidelne do všetkých kútikov tela i duše. Ericc cíti mierne elektrizovanie tela, mocnie a šíri sa ním pohoda. Zopár chvíľ si užíva narastajúcu silu, až má pretlak v tele i pocit plne nafúknutej lopty.
„Stačí Nica, prasknem ti v náruči a poškodím ťa!“ Položartom dodáva.
„Teraz stačí... ďakujem za samčeka, dúfam, že nebol posledný. Už ma pusť, idem von z vody,“ pragmatická devucha sa hrabe von. Zmorený, no zocelený Ericc vychádza tiež, nahádžu na seba šaty.
Ericc objíme nesmrteľnú okolo pliec, kráčajú k penziónu: „Ďakujem Eunica, aj tak to bolo nádherné, si čarovná.“ Vtisol jej posledný bozk do vlasov.
* * *
Stefan sa cíti celkom fajn, Elena mu priniesla prvý pohár chlorofylu.
„Tak dobrú chuť, drahý. Už by ti teraz mal chlorofyl chutiť, skús,“ dievčina podáva pohár a zvedavo čaká. Stefan sa usmieva, vezme pohár, ovonia: „super aróma a je to sladké, ďakujem miláčik.“ Po troške si dáva do nosa. Cíti mierny tlak v tele, nervozitu, ale toho sa isto zbaví. Ticho v izbe prerušila reverzná Stella.
„Čau dočasný reverzný. Chutí? To som rada, pretože je čas obeda a budeš piť zo mňa,“ ševelí, sadá si k prekvapenému Stefanovi. Elena sa usmieva, otáča k oknu.
„Poďme, odlož pohár, dopraj si poriadnu dávku. Stefan, aspoň dvadsať hltov. Ideš.“ Zavelila Stella, pritiahla si Stefana k sebe, pritisla krk na jeho pery a čaká. Stefan zavrel oči, pomaly hryzie, krv sa mu leje do úst. Nádherne chutí Stella. Kŕmenie pokračuje, Stella trpezlivo čaká, pevne si drží Stefana pri sebe, Stefan ju objal, berie si okrem krvi aj jej pohodu, šťastie a pokoru.
Je naplnený intenzitou citu, otvorí oči, pohľady sa im stretnú a Stefanom prebehla triaška. Bože, to nie je obyčajný cit... on... ju snáď... nie, má Elenu! Lenže Stefan sa ešte stále kŕmi a pocit zamilovanosti do Stelly mocnie každým hltom. Sleduje ju zblízka, veď je tak nádherná, pokorná a vzdorná zároveň... bože, je tu Elena a on myslí na Stellu.
Upírka je vysoko citlivá a časť pocitov Stefana sa k nej prebojovalo. Zneistela, žmurká očami, nervózne sa pohla a Stefan okamžite ukončil kŕmenie. Rany sa jej hoja rýchlo.
„Prepáč, vzal som ti veľa? Prepáč... ja,“ jachce Stefan.
„Nie, je to ok. Elena, postaráš sa o Stefana? Ja musím...“ Stella nervózne teká po izbe a vypadne.
„Čo sa stalo Stefan?“ prekvapene zíra Elena. Stefan mlčí a asi tuší, že Stella zacítila jeho prebúdzajúci sa cit. Sám zaskočený vrčí, že nevie. Otočí sa na druhú stranu od Eleny, zmietaný protichodnými pocitmi.
„Tak fajn. Oddychuj, prídem neskôr. Ste tu dnes samá ochota,“ Elena kriví ústa a vychádza z izby. Zbehne do kuchyne, chystá poháre pre reverzných a spomenie si na Damona. Tak rada by ho už zasa videla. Snáď sa mu v Mesačnom raji dobre vodí. Stefan sa celkom uzdravil, samozrejme jazvy mu ostali... tak za pár dní by mohla potajme zmiznúť za Damonom.
« Předchozí díl Následující díl »
Autor: Ivetki (Shrnutí povídek), v rubrice: Povídky » Na pokračování » Ostatní FanFiction
![Sdílet](http://s7.addthis.com/static/btn/sm-plus.gif)
Diskuse pro článek Buď mojou princeznou... II. / 20. kapitola:
Čauko Perli, dík. Damon sa preplieta dejom a občas dostane voľno.
Novú časť LFW som už čítala, nájdeš ma v komentoch
super kapitolka. Eunica s Ericcom ma rozosmiali, najmä tá jeho namyslenosť.
Dúfam, že sa v ďalšej kapitole dočkám aj Damona a ako sa má a čo plánuje.
A nová časť LFW II. už čaká na vydanie.
Přidat komentář:
- Zdrávas Maria
- Smrťák 2 (1. část)
- Smrťák 1/2
- Who He Really Is
- Priznanie
- Pán šeliem
- Ráno v blátě
- Stručná a třaskavá historie podle A. J. Crowleyho
- Skvělý a přesný průvodce po Nazaretu ex-archanděla Gabriela, zrádce
- Tu je moje miesto
...další zajímavé stránky Toto může být i váš web.
Jak přidám povídku? poslední články
poslední komentáře
Kdo je tu z členů? Klikni!