V této kapitole, krátké, jako jsou všechny ostatní, se sejdeme s Enjolrasem pod lampou u kostelní branky. Nejenže zjistíme, kde budou stát osudné barikády (tedy osudné téměř pro všechny), ale dozvíme se také, jak moc na nás Enjolrasovi záleží a proč. Ve chvíli, kdy Éponině dojde, že je do ní Enjolras zamilovaný, však bude pozdě něco říct.
08.06.2013 (18:00) • • Povídky » Na pokračování » Ostatní FanFiction • komentováno 0× • zobrazeno 901×
Půlnoc se blížila snad až příliš rychle. Nikdy se neblížila tak rychle, jako dnes. Když si to uvědomila, zbývala už pouhá třičtvrtěhodinka. Rychle si brala kabát – v noci je přeci jen o hodně větší zima – a vydala se pomalu na cestu ke kostelní brance na zahradu. Tam, právě pod lampou, má se setkat s Enjolrasem. On je její jediná záchrana, jediná možná pomoc. Bez něj to nezvládne.
Čekala jsem pod blikající lampou. Zbývalo pět minut. Enjolras tu nebyl. Skoro jsem se již chtěla naštvat, ale s úderem kostelních hodin se vynořil ze tmy jedné z uliček.
„Jsi přesný,“ usmála jsem se na něj.
„To bývám rád,“ mrkl na mne, ale potom jeho šibalský výraz nahradil posmutnělý úsměv. „Eponine, opravdu to bude nebezpečné. Jseš si jistá, že si to nechceš rozmyslet? Budou umírat lidé. Můžeš umřít ty.“
„Může umřít Marius,“ odpověděla jsem zdánlivě klidně, ale jen při té představě se mi sevřelo srdce.
Enjolras to věděl. Vím, že to věděl. Přistoupil ke mně blíže a vzal moji tvář do dlaní, aby mi mohl pohlédnout do očí. Nebrala jsem to jako výraz ničeho jiného krom soucitu, takže jsem ho nechala.
„Eponine, nemusíš ze sebe dělat nejstatečnějši. Statečná jsi – opravdu jsi – ale tohle… Víš, nikdo není tak statečný, aby se vydal smrti vstříc,“ řekl. „Aby se vydal smrti vstříc a nebál se jí. I my se bojíme smrti. Nenamluvíš mi, že ty ne.“
„Právě proto, že se bojím, Enjolrasi,“ řekla jsem. „Právě proto, že se bojím smrti, proto tam musím být. Bojím se smrti svých přátel.“
„I já se bojím o své přátele, Eponine. Patříš mezi ně také. Bojím se o tebe. Prosím.“ S povzdychem jsem od něj odstoupila a nechala jeho ruce sklouznout z mé tváře.
„Myslela jsem si, že mi pomůžeš,“ řekla jsem. „Pokud ne, vrátím se domů. Přeci jen je tu až moc zima na to, abych tu stála jen tak nazdařbůh a přemlouvala tě.“
„Pomohu ti,“ odpověděl, „protože své sliby plním. Jen mi trhá srdce, když vím, že tam chceš být.“
„Proč?“ zeptala jsem se.
Odvrátil ode mne tvář, takže jsem nevěděla, jestli něco říká. Pokud ano, musel opravdu šeptat – neslyšela jsem nic než vítr. Nebo to alespoň znělo jako vítr. Možná to byl jeho hlas. Hlas Enjolrasův.
Znovu se na mne po chvíli podíval a pousmál se. Jeho očí se zaleskly a na okamžik jsem v nich zahlédla slzy. Nechápala jsem to a nerozuměla jsem tomu, takže jsem to nechala být a neptala se na to. Pomalu jsem se začala rozhodovat, že možná od záměru barikád ustoupím, protože ho to opravdu trápí, ale on začal mluvit sám.
„Na náměstí. Stavět začneme ráno, bojovat začneme snad již odpoledne. Brzy budeme volní… nebo mrtví,“ druhou možnost jen tiše zašeptal. To bohužel znamená, že tomu věří více. Zavřela jsem oči a zhluboka se nadechla.
„Zvládneme to,“ řekla jsem a tentokrát vzala do dlaní já jeho tvář. „Přísahám, že budeme volní. Již brzy.“
Pohlédl na mne a pohladil mne něžně po tváři. Rozlilo se mnou teplo a já náhle pochopila, že mu na mne záleží. Proto ty slzy. Proto to přemlouvání, abych se vzdala svého rozhodnutí. Snese pomyšlení na moji smrt asi tak dobře, jako já na Mariovu. Chtěla jsem něco říct, říct, že se nemusí bát, že tu budu stále – a že už vím, o co tu jde – ale stačilo, abych mrkla, a pohlédla jsem jen do prázdna. Byl pryč.
Ještě dlouhou chvíli stála pod blikající lampou, než se odhodlala vrátit se domů. Pořád si nebyla ničím jistá. Vůbec ničím.
« Předchozí díl Následující díl »
Autor: (Shrnutí povídek), v rubrice: Povídky » Na pokračování » Ostatní FanFiction
![Sdílet](http://s7.addthis.com/static/btn/sm-plus.gif)
Diskuse pro článek Kéž by zítra o mne stál! - 5. kapitola - Schůzka pod lampou:
Přidat komentář:
- Zdrávas Maria
- Smrťák 2 (1. část)
- Smrťák 1/2
- Who He Really Is
- Priznanie
- Pán šeliem
- Ráno v blátě
- Stručná a třaskavá historie podle A. J. Crowleyho
- Skvělý a přesný průvodce po Nazaretu ex-archanděla Gabriela, zrádce
- Tu je moje miesto
...další zajímavé stránky Toto může být i váš web.
Jak přidám povídku? poslední články
poslední komentáře
Kdo je tu z členů? Klikni!